Tanaka-san!
En historia som min borde aldrig berättas.
För min värld är lika förbjuden som den är skör.
Utan sina mysterier kan den inte överleva.
Jag föddes verkligen inte till ett liv som geisha.
Liksom så mycket i mitt märkliga liv, fördes jag dit av strömmen.
Den första gång jag insåg att min mor var sjuk-
- var när min far kastade tillbaka fisken i havet.
Den kvällen gick vi hungriga.
För att förstå tomhet, sa han.
Mor sa alltid att min syster Satsu var som trä.
Lika rotad i jorden som ett Sakura-träd.
Men till mig sa hon att jag var som vatten.
Vatten kan ta sig fram till och med genom sten.
Och när det fångas hittar vatten nya vägar.
Stanna här.
- Är det flickorna från Tanaka? - Systrarna, ja. Från Yoroido.
Den här, kanske. Inte den andra.
Nej, Chiyo! Chiyo!
Satsu! Satsu!
Visa respekt för Mor. Tala inte, jag talar för dig.
Okasan!
På knä. Böj på huvudet.
Se henne aldrig i ansiktet.
- Hur gammal är du? - Hon är född i tuppens år.
Bara nio år.
Var är min syster?!
Får jag se på de där ögonen.
Se på mig.
- För mycket vatten. - Okasan...
Vatten skyddar mot elden.
Ni behöver inte frukta att okiyan ska brinna, så ni mister era kimonor.
De här landsortsflickorna! Det är för sent att skicka tillbaka henne nu.
Gå!
Pumpan, se till att hon är tyst. Mor är där nere.
Släpp ut mig!
- Släpp ut mig! - Mor hör dig! Hon har en bambukäpp!
Jag vill till min syster! Satsu!
Jag grät också i början.
Det är lättare om du bara...
...glömmer allt som hände innan du kom till okiyan.
Om du imponerar på Mor och gör precis som hon säger-
- skickar hon dig till skolan, så du kan bli en geisha.
- En vad då? - En geisha, som Hatsumomo.
Då får du dricka sake och sova till långt fram på dan.
Var är min syster!
Hon är säkert i en annan okiya i hanamachi.
Din familj sålde dig till det här huset.
Du bor här nu.
Utomhus använder du de här.
Inomhus de här.
Vi visar inte våra nakna fötter, som apor.
Vi säljer inte kött här.
Det här är ett geisha-hus.
Kom ihåg att alltid hedra vår okiya. Lyssna och lär.
Börja arbeta nu!
Var tyst, Hatsumomo sover.
Pumpan, när får jag gå ut?
Från okiyan? Det kan du inte. Det är förbjudet.
Hur hittar jag Satsu?
Du kan inte bara gå till vartenda hus i hanamachi.
Vet du hur många det finns?
Titta.
Hårdare!
Chiyo, Chiyo-chan. Kom!
För två dar sen var Hatsumomo tvungen att stanna i tehuset till gryningen.
Det sa hon åtminstone till Mor. Egentligen var hon med en man hela...
Kan ni inte vara tysta!
Det här är alltså den nya flickan.
Synd att hon fortfarande stinker fisk.
Håll dig borta från mitt rum.
Dina fingrar luktar. Du får inte röra vid mina saker.
Det enda skälet till att Mor tolererar Hatsumomo är att hon drar in pengar.
Glöm aldrig att det är Hatsumomo som betalar din middag-
- och kläderna du bär på kroppen.
Redan som 20-åring hade hon tjänat ihop hela inköpssumman.
Exempellöst!
Sen dess har hon varit ett ständigt samtalsämne i hanamachi.
Tillhör alla de här henne?
Absolut inte! De tillhör okiyan.
En sån här kimono, gjord av Tatsumurasiden-
- skulle det ta en livstid att förvärva.
En geisha behöver en elegant garderob.
Precis som en konstnär behöver bläck.
Om hon inte är korrekt klädd är hon inte en riktig geisha.
- Ingen har berättat vad en geisha är. - Det får du tids nog veta.
Jag har en nyhet.
Mor har beslutat att du ska börja skolan.
Du ska bli en geisha!
Chiyo! Pumpan!
Fort! Ni får inte komma för sent!
Ni är försenade. Gå!
Häråt!
Pumpan!
Pumpan, jag tänker rymma! Jag ska leta rätt på Satsu!
Nej, Chiyo-chan!
Du förstör både dina egna chanser och mina! Snälla, stanna hos mig.
Bläckfisk! Kom!
Leta efter din systers namn sen.
Ni är sena!
Chiyo! Var är Mormors mat?
Var har du varit? Det är iskallt!
Stäng fönstret!
... med miljoner arbetslösa, på randen till svält.
I Tyskland fortsätter inflationen att orsaka förluster för bankinstituten.
Tysklands lidanden orsakas också av kampen-
- för att betala tillbaka de krigsskadestånd som...
Chiyo! Kom fort!
Hatsumomo är i badhuset. Städa upp här.
- Men hon förbjöd mig att... - Hatsumomo bestämmer inte här.
Titta vem som är i mitt rum!
Rörde du vid den här?
Jag kan riktigt höra Generalen.
"Men, Hatsumomo, förut luktade du jasmin."
"Vad är det för ny parfym? Blåsfisk?"
Jag sa åt dig att aldrig röra mina saker. Förstår du inte varför?
För att din general kommer att säga: "Hatsumomo, du stinker."
Du luktar åtminstone inte lika illa som din syster.
Hon var här. Hon kom hit för att leta efter dig.
Var det fel att skicka iväg henne?
Snälla, berätta var hon finns!
Bara om du först svär mig trohet.
Ja?
Försvinn nu!
Hatsumomo, du väcker hela huset!
Din storasyster är törstig, och det är jag också. Hämta lite öl.
Jag har ingen lust att dricka öl.
Jag vet vad du har lust till, och hans namn är Koichi.
Vad sa du, Korin?
Förlåt. Jag glömde.
Du är bara svartsjuk för att någon tycker om mig.
Gissa vems den här är? En geisha som är så eftertraktad som hon-
- borde hålla ett öga på sina kläder.
Är det Mamehas?
- Hur fick du tag på den? - Jag mutade hennes tjänsteflicka.
- Där. - Jag kan inte. Ge den till henne.
Söta Chiyo, kom hit.
Seså, lilla Chiyo. Det är dags för dig att öva på din kalligrafi.
Där.
Kom ihåg att du har svurit mig trohet.
Se till att ingen ser dig.
Fort!
Det här ska lära den stora Mameha!
Tjuvaktiga skata!
Den där kimonon var värd mer än du!
Försiktigt! Ni skadar er själv mer än henne! Låt mig göra det.
På knä!
Vad har du gjort mot Hatsumomo?
Jag har inte gjort någonting! Jag lovar!
Ditt lilla trick med kimonon kommer att kosta dig!
Vad du än gör som retar henne, är det klokast att du slutar nu!
Lägg dig med ansiktet mot marken! Jag ska slå dig hårt-
- så att Mor inte slår dig hårdare.
Jag sa åt dig att inte låta någon se dig.
Jag har hållit mitt löfte. Så berätta nu, var är hon!
Hon är i hanamachi här intill, i huset Tatsuyo.
I glädjekvarteren.
Tro mig, lilla Chiyo, du kommer att hitta henne.
Tatsuyo?
Satsu!
Satsu från Yoroido! Satsu!
Satsu!
Chiyo-chan!
- Varför dröjde du så länge? - Jag försökte!
Jag gick till din okiya för länge sen, men de körde bort mig.
Jag visste inget!
Jag har saknat dig så!
- Vi rymmer ikväll! - Vi behöver pengar.
- Jag kan stjäla lite i morgon bitti. - Nej, ikväll!
Nej, imorgon! Kom till Sasamebron så fort det blir mörkt.
Nu måste jag gå härifrån. Fort, innan någon upptäcker oss.
- Tänk om jag inte kan ta mig ut? - Du måste. Det är vår enda chans.
När jag väl har rymt kan jag inte åter- vända. Jag har väntat länge nog. Gå nu!
Vad gör hon här? Hon har sett oss!
Dumma flicka! Varför har du kommit tillbaka?
Du hade chansen att rymma!
In med dig!
- Koichi, snälla du... - Titta på oss, vi smyger som skurkar.
- Koichi! - Det är förnedrande.
Vad står på?
Vem är där?
Gå nu!
Visa ditt ansikte!
Titta! Jag ertappade henne med stöld. Hon vill rymma med sin hora till syster.
Din lilla tjuv!
- Nej, hon ljuger! - Efter allt vi har gjort för henne!
Jag såg henne med en man! Där borta! Han heter Koichi!
Tyst! Vi borde slänga ut henne!
Håll fast hennes armar.
Du får aldrig mer träffa honom.
Vad trodde du? Att en geisha är fri att älska? Aldrig.
Lås portarna!
Ingen lämnar okiyan.
Dr Moro är väldigt dyr.
Du har samlat på dig en rejäl skuld.
Förstörd kimono...
...geisha-skola...
...ris och pickels, tågbiljett, herr Bekku...
Och allt det här är utöver det jag betalade herr Tanaka.
Och för vad då?
Nu får jag dessutom höra att din syster har rymt.
Hon väntade inte på dig. Och nu kan hon aldrig återvända.
Du måste glömma att du har haft en syster.
Nu är vi den enda familj du har.
"Kära Satsu och lilla Chiyo."
"Den som en gång själv var ett föräldralöst barn" -
- "måste tyvärr vördsamt informera dig om att sex veckor efter att ni rest" -
- "till ett nytt liv i Miyako, befriades er hedervärda mor från sina lidanden."
"Bara några veckor senare" -
- "lämnade även er hedervärde far detta jordeliv."
"Min ringa person är övertygad om" -
- "att båda era hedervärda föräldrar har funnit sina platser i paradiset."
I templet finns en dikt vid namn "Förlusten" -
- inristat i stenen.
Den består av tre ord. Men poeten har skrapat bort dem.
Man kan inte läsa "Förlusten", bara känna den.
Min far och mor hade lämnat detta liv.
Min syster hörde jag aldrig mer av.
Jag hade vanhedrat okiyan, så Mor hade andra planer för mig.
Jag skulle återbetala min skuld, år efter år efter år.
Inte som geisha, utan som hennes slav.
Dagen är för vacker för att man ska vara så olycklig.
Har du ramlat?
Varför så blyg? Det är inget att skämmas över.
Vi snubblar alla ibland.
Ser du den förtrollande damen i grönt?
När hon bara var en ung maiko ramlade hon och tappade sina träskor.
Det är sant.
Och titta nu så elegant hon är.
Herr Ordförande, borde vi inte gå? Vi missar inledningen.
Vi ser vårdanserna varje år. Vi kan dröja lite.
Vad heter du?
Var inte rädd för att se på mig.
Föredrar du plommon eller körsbär?
- Menar ni att äta? - Själv föredrar jag plommon.
Kom.
Ingen av oss hittar så mycket vänlighet i världen som vi borde.
Båda sorter, tack.
Mina barn väntar på de här varje vår.
Nu är jag också en geisha.
Det är du.
Hur fick du såna märkvärdiga ögon?
- Min mor gav dem till mig. - Det var generöst av henne.
Precis som ni har varit mot mig.
Kan du inte le mot mig?
Så där! Det är din present till mig.
Köp kvällsmat för pengarna. Lova mig nu en sak.
Nästa gång du snubblar, får du inte bli så ledsen.
Det är bättre!
I den stunden förändrades jag, från en flicka utan framtid-
- till någon med ett mål.
Jag såg att livet som geisha var en språngbräda till något annat.
En plats i hans värld.
Pengarna som Ordföranden gav mig hade räckt till fisk och ris i en månad.
Men jag gav dem tillbaka i böner-
- och behöll bara hans näsduk.
Jag bad om att en dag få bli geisha.
Och om att på något sätt få möta honom igen.
Imperiets krigsministerium meddelar-
- att vår vän Adolf Hitler har vunnit en stor seger.
Hitler begär självbestämmanderätt för tyskar som är bosatta i Österrike.
Hitlers strävan efter "lebensraum", livsrum...
Jag hittar inte min kam! Har du sett den?
- Pumpan, vi måste gå. - Jag hittade den!
Arigato, Chiyo.
Jag kunde inte sova igår för att jag oroade mig så för mitt gräsliga hår.
- Är det snett? - Du är så vacker.
När du har håret så där-
- är du mer lik en pumpa än någonsin!
Stick inte fram halsen som en sköldpadda!
Är hon inte klar? Vi kommer för sent.
Stackars Pumpan! Hon debuterar, men alla kommer att stirra på dig.
- Skynda på! - Den här gången...
...måste du stämma din shamisen först. Storasyster får lida för dina misstag.
Sluta gråta, sminket börjar rinna!
Pumpan!
Den vinter då jag fyllde 15 år såg jag Ordföranden igen.
Men det var inte den enda överraskning som ödet förde i min väg den årstiden.
Samtidigt med snön kom en högst oväntad besökare.
Vad gör hon här?
Chiyo!
Öppna porten!
Nu när er älskade Mormor är död, behöver ni ingen tjänsteflicka.
Jag skulle aldrig ifrågasätta den stora Mameha...
...men ni kan välja vem ni vill i hanamachi.
Ni smickar mig.
Jag skulle gärna ge er Pumpan, men hon är bunden till Hatsumomo.
Jag skulle aldrig drömma om en sån begäran.
Dessutom kan jag alltid sälja Chiyo till fru Tatsuyo.
Med er blick för skönhet och näsa för talang-
- inser ni säkert vilket fruktansvärt slöseri det vore.
Om ni inte vore den godhjärtade geisha som jag vet att ni är-
- så skulle jag tro att ni smidde ränker mot Hatsumomo.
Då är jag tacksam, fru Nitta, att ni inte har ett misstänksamt sinnelag.
Ni kanske kan väcka mitt intresse med...
...ert erbjudande.
Jag betalar Chiyos skolgång, alla utgifter-
- till efter debuten.
Nu är jag övertygad om att ni retas.
Jag är fullständigt allvarlig.
Om Chiyo inte återbetalar sin skuld inom sex månader efter debuten...
- Omöjligt! Tiden är för knapp. ...så betalar jag dubbla skuldsumman.
Ingen geisha kan någonsin...
Ni motsätter er säkerligen inte ett litet villkor.
Om Chiyo återbetalar sin skuld inom utsatt tid-
- har ni ingen del i hennes framtida inkomster.
Det är för bra för att vara sant. Mameha har något i kikaren.
Det handlar inte om pengar, den saken är säker.
Det sägs att sen premiärministern köpte hennes mizuage har hon varit rik.
Jaså? Det är absurt att tänka sig att hon har lagt märke till Chiyo.
Det är kimonon. Hon minns hur du förstörde den.
- Nu vill hon hämnas. - Visst vore det en märklig bild?
Hatsumomo sveper in i tehus efter tehus med vår lilla Pumpa.
Och sen kommer Mameha med vår tjänsteflicka.
Jag ligger så långt efter att jag aldrig kommer ikapp dig.
Jag ska hjälpa dig!
Pumpan!
Du får aldrig mer tala med henne!
Ni är rivaler nu!
Pumpan...
Det var så här det var, i kvinnornas mycket lilla värld.
Vän vändes mot vän.
Och nu stred Miyakos främsta geishor över mig.
Jag hade Hatsumomo i ryggen. Och Mameha som erbjöd mig chansen-
- att bli en av de eleganta kvinnor som jag hade sett på bron.
Svävande i en sidenkimono med Ordföranden vid min sida.
Chiyo är min nya protegé.
Lika förtjusande som sin storasyster.
Och med ögon som regn.
Baronen betyder något speciellt för mig. Han är min danna.
En dag - om du har tur - får du också en beskyddare.
Knäböj inte, du är ingen tjänsteflicka längre.
Ställ dig i ljuset.
Jag ser vatten i dig.
- Gör det er besviken? - Vattnet är mäktigt.
Det kan spola bort jord, släcka eld och till och med förstöra järn.
Men du har visst inte dragit nytta av din styrka?
Angående er kimono...
Du kan be om ursäkt om du önskar.
Det där var en perfekt bugning...
...för en svinuppfödare.
Sänk inte huvudet. Fingertopparna ihop.
In med armbågarna. Ingen tyngd på händerna.
Ja.
Vad kimonon beträffar är jag ingen dumskalle.
- Hatsumomo tål inte konkurrens. - Hon är avundsjuk på er.
Inte på mig. Någon närmare till hands.
Stå upp.
Inte som en häst.
Glid fram med foten.
Så där, ja. Gå nu.
Du är en magnifik geisha.
Säg, Chiyo, talar fru Nitta någonsin om framtiden?
Inte med mig.
Inom kort måste hon utnämna en arvinge.
En geisha som efterträder henne.
Märkligt att hon inte har adopterat Hatsumomo.
Det vore som att släppa ut en tiger ur en bur.
Du uttrycker dig väl.
Om fru Nitta adopterar Pumpan, skulle det inte utgöra något hot.
Men en ung flicka med ögon som regn...
Men fru Nitta skulle aldrig välja mig.
Tvärtom - det är vårt mål.
Är det?
Om du inte ärver okiyan hamnar vi alla i tigerns våld.
Vatten har alltid så bråttom.
Det är kanske lika bra. Vi har ingen tid att förlora.
Vi måste förändra dig.
Och det som tar många år måste du lära dig på några månader.
Antag att jag har Baronen som gäst.
Som så många kunder sitter han fast i ett arrangerat äktenskap.
I tehuset, där han istället vill träffa mig-
- belönar jag honom så här. Med en glimt av min handled.
Att se den här lilla blygsamma biten hud...
...skänker honom glädje.
Eller när du sätter dig... så pressar du för ett kort ögonblick benet mot hans.
Bara av en händelse, naturligtvis.
Mameha, när väljer en geisha sin danna?
Jag är rädd att det är tvärtom. Koncentrera dig på dina studier.
Musik och konversation, det är det säkraste sättet att få en danna.
Till fots, inte till sängs.
Kom ihåg att geishor inte är kurtisaner.
Och vi är inte hustrur. Vi säljer vår skicklighet, inte våra kroppar.
Vi skapar en annan, hemlig värld. En plats full av skönhet.
Ordet geisha betyder konstnär.
Att vara geisha är att bli bedömd som ett levande konstverk.
För oss existerar smärta och skönhet sida vid sida.
Dina fötter kommer att värka, dina fingrar kommer att blöda.
Till och med att sitta och sova blir smärtsamt.
Du är ingen sann geisha-
- förrän du får en man att stanna upp med en enda blick.
- Ingen kan göra det. - Välj ut någon åt mig.
Den grå hatten.
Välj ut någon åt mig, Onei-san.
Pojken på cykeln, bara en blick.
Du är redo.
Skynda på! Du tjänar inga pengar genom att stå där och stirra på dig själv.
Lycka till!
Det här binder oss för evigt samman som systrar.
Idag lämnar du din barndom och lägger bort ditt namn.
Från och med idag kommer du att heta... Sayuri.
När Mameha skänkte mig mitt nya namn-
- kände jag hur lilla Chiyo försvann bakom en vit mask med röda läppar.
Nu var jag en maiko, en geishalärling.
Från och med den stunden sa jag till mig själv:
När jag lagar te, när jag häller upp sake-
- när jag dansar, när jag knyter min obi, gör jag det för Ordföranden.
Tills han hittar mig. Tills jag blir hans.
- Redo? - Onei-san.
Tack.
Vänner, vi har nöjet att bevittna-
- en debuterande maiko. Kanpai!
Jag minns de där ögonen.
Vad heter hon?
Sayuri.
Hon är bestämd. Hade det funnits en droppe te kvar, hade Sayuri fått ut den.
Retas inte, Baronen. Det är hennes första gång.
En sån vacker dans. Eller hur, Pumpan?
Hennes solfjädrar är så hypnotiska-
- att man aldrig lägger märke till fötterna.
- Vad heter hon? - Hon heter Sayuri.
Sayuri? Ett namn lika vackert som hon själv.
I dessa dagar kan tyvärr en simpel tjänsteflicka kalla sig för geisha.
Det är trevligt att se en sån seriös ung maiko, eller hur?
Ja visst.
Du vill säkert tacka Hatsumomo för hennes älskvärda komplimanger.
Det är så mycket jag vill säga till Hatsumomo.
Ibland är den klipskaste kommentaren att vara tyst.
Vilket råd kan vara lämpligast att följa än ert eget?
Sayuri...
- Jag har själv varit en maiko. - Naturligtvis.
Men det var för så lång, lång...
...lång, lång tid sen.
Jag ska krossa dig!
Hon kan krossa dig. Hon kommer att sprida rykten, följa dig överallt...
...stjäla dina kunder. Allt i hopp om att fru Nitta ska adoptera Pumpan.
- Vad kan vi göra? - Lura henne. Hitta en säker plats.
Någonstans där du kan öva i fred.
Din första sumo-match. Idag ska du få träffa Iwamura Ken.
Han är chef för elbolaget Iwamura i Osaka. En klient sen många år.
Vi ska underhålla honom och hans partner, Nobu.
Nobu kan bli en riktig utmaning. Han tycker inte om geishor.
Var uppmärksam. Jag sköter resten.
Orförande Iwamura. Verkställande direktör Nobu.
Det här är min nya yngre syster Sayuri.
Nobu-san.
Sårad i Manchuriet. Krigshjälte.
Sayuri, är det din första sumomatch?
Nobu-san får lära dig. Jag kan inte skilja brottarna åt.
Vår diplomatiske Ordförande menar att han avskyr sumo.
Har du sett vårt bidrag?
Vi utnyttjar vattnets kraft för att kunna ge småbyar elektricitet.
- Det stod väl i tidningen? - Ja, med Ordförandens foto.
Du uppväger visst alla mina brister?
Får jag fråga hur man kan utnyttja vattnets kraft?
Be aldrig en ingenjör förklara något, för han kommer att göra det!
Låt flickan titta på brottningen!
Hatsumomo, den ormen. Fort, ägna dig åt Nobu.
- Men, Mameha-neisan... - Hatsumomo stjäl inte en man som Nobu.
Vilseled henne.
Nobu-san kanske vill vara vänlig och förklara matchens regler.
Tre saker är viktiga i livet: sumo, affärer och krig.
Förstår man en, förstår man dem alla. Men varför skulle en geisha bry sig?
Ni ägnar all tid åt musik och dans.
Jag delar inte er uppfattning. Vad är sumo om inte en dans mellan jättar?
Vad är affärer om inte en dans mellan företag?
Jag vill lära mig om all sorts dans.
De slänger ut salt för att rena ringen.
Det där är Miyagiyama. Japans störste kämpe.
Men han är så liten.
Bara i jämförelse med motståndaren.
Miyagiyama använder kanske hataki komi.
Hör du på?
Ja.
Hataki komi är ett grepp som små brottare får stora kämpar ur balans med.
Segern tillfaller inte alltid den starkaste.
Titta där! I hans ögon.
- Jag är rädd att vi måste gå. - Så tidigt?
Inte än. Jag vill att hon ser på.
Det där är hataki komi!
Jag förstår varför ni tycker om sumo.
Man kan aldrig döma en mans styrka enbart utifrån hans utseende.
Mameha.
Du kan ta med henne igen.
Jag letade igenom tidningarna efter Ordförandens fotografi.
Någonting till minne av vår stund tillsammans.
En stund som stals när jag tvingades vända min uppmärksamhet till Nobu.
I det ögonblicket kände jag hur världen förändrades.
Men inte min egen beslutsamhet.
Jag avgav ett hemligt löfte.
Tillsammans med hans fotografi skulle jag låsa in mitt hjärta-
- och spara det åt honom.
- Onei-san. - Kom in.
Idag ska vi utdela ett snabbt slag mot Hatsumomo. Hataki komi!
- Hur då? - Vi ska äta middag med Nobu-san.
- Men först ett besök hos doktor Krabba. - Doktor Krabba?
Det är ett smeknamn han fått genom åren.
Stå stilla!
Jag har tänkt ut en plan.
Gör ett snitt i benet vid markeringen.
- Annars gör jag det åt dig. - Har ni blivit galen?
Litar du på mig eller inte?
Nå?
Sätt fart nu!
Så du var oförsiktig med sysaxen?
Rakt igenom din vackra kimono. Så synd!
Det blir väl inget ärr?
Sayuri är en speciell flicka, i ett speciellt skede i sitt liv.
Ja, med de ögonen måste du vara en värdefull tillgång.
Ett rent snitt. Det kommer inte att synas någonting.
Men det är nog bäst att jag ordinerar lite antiseptisk salva.
Om din vördade syster säger, "Skär dig i benet", så skär du dig i benet.
Om hon säger "Följ mig", så följer du henne.
Mitt liv hade förvandlats till ett spel och bara hon kunde reglerna.
Ekubo. I rätt ögonblick, smyger du diskret över den till Nobu.
Han vet vad det betyder.
- Vi har väntat på er. - Var snäll och förlåt oss, Nobu-san.
Ordföranden tycker att jag ska njuta mer av livet. Av musik och teater.
Vad anser ni?
Det är meningslöst att skjuta en kärra sidledes.
Man kan inte önska att Nobu-san skulle vara någon annan än Nobu-san.
Jag håller fullständigt med dig. Jag är skyldig honom allt.
- Som vanligt prisar han mig för mycket. - Förmodligen.
Det är bara en billig sak.
Jag hittade den för några dar sen.
Nobu-san, jag visste inte att du var så sentimental.
Jag har kanske vänt blad.
Min mor...
Min mor hade något liknande.
Tycker du inte om den?
Förlåt mig. Jag har aldrig förr fått en present.
En sån vacker kam.
Vilket underbart ögonblick, Sayuri.
Äntligen får du vad du förtjänar.
Så fint.
Ursäktar ni oss?
Vi är upptagna på annat håll. På många andra håll, faktiskt!
Pumpan...
Ni är mycket vänlig.
Ge den här till doktor Krabba.
- Mameha! - Är du orolig?
Jag vill verkligen lita på er, men ni måste berätta vad som händer.
- Jag tryggar din framtid. - Berätta hur - jag ber er!
- Jag försöker iscensätta ett budkrig. - Om vad?
Din mest dyrbara tillgång. Din mizuage.
Har Mor någonsin berättat för dig om ålen i grottan?
Då och då vill en mans ål besöka en kvinnas grotta.
Ja, jag vet. Jag bor ju med Hatsumomo.
Din grotta är orörd. Det tycker män om. Vi kallar det mizuage.
För att bli en riktig geisha måste du sälja den till högstbjudande.
- Sålde du din? - För en rekordsumma. 10000 yen.
Jag betalade mina skulder och det ska du också göra.
När du ger riskakan åt doktorn betyder det att din mizuage är till salu.
Doktorn har ingen önskan om att träffa er ikväll. Eller någon annan kväll.
Pumpan, har Hatsumomo besökt doktor Krabba?
- Jag måste gå. - Gjorde hon det?
- Jag vet inte. - Du följer henne ju som en skugga!
- Skulle jag förråda min storasyster? - Har hon gjort dig grym också?
Min Pumpa talade alltid sanning.
Men...
Sanningen.
Vi gick till tehuset för att träffa doktor Krabba.
Jag satt utanför, men hörde dem genom skärmen. Hatsumomo sa sen:
"Jag bor i samma okiya som Sayuri. Vet ni att hon tar med sig män hem?"
"Nej", sa han. "Simpla sjömän och fiskare också."
Doktorn såg illamående ut, som om han inte ville höra mer, men hon fortsatte.
Hatsumomo frågade om hon hade berättat mer än han ville veta.
Förlåt mig. Jag ville säga något-
- men hur skulle jag kunna göra det, Chiyo-chan? Hur?
Är jag verkligen som hon? Är jag det?
Naturligtvis inte.
- Är Mameha-san elak mot dig också? - Nej, hon är så snäll.
Men ibland är jag rädd att hon för mig längre bort från det jag vill ha.
Den där Nobu...
- Tycker du verkligen om honom? - Nej.
Det var det jag trodde. Tycker du om någon annan?
Oroa dig inte för mig, Chiyo-chan. Jag klarar mig - och riktigt bra också!
Mor vill adoptera mig, så min dröm om en plats att bo livet ut kan bli sann.
Jag måste gå.
Vi kan fortfarande vinna, Sayuri.
Hatsumomo har förgiftat doktorns sinne.
Glöm honom. Det finns gott om fiskar i havet.
Ordföranden har varit vänlig...
Nobu och Ordföranden är kompanjoner. De skulle aldrig bjuda mot varandra.
Vi måste vidga vårt sökande.
Tänk om det fanns en kväll i Miyako när hundratals män samlades...
... och tävlade om att bjuda på dig.
Där du var föremålet för alla deras fantasier.
Den mest berömda geishan i hanamachi.
- Men det är jag inte. - Du ska bli.
- Vem ligger bakom det här? - Fråga Mameha.
- Jag frågar dig, Okasan. - Varför får Sayuri huvudrollen?
Det är ditt eget fel. Du borde öva mer.
Vad gjorde Mameha?
Pratade hon med direktören - i enrum?
Det är inte alla geishor som använder den sortens valuta.
Jag ser fram emot ditt framträdande.
Du vet hur jag älskar att se dig dansa, Chiyo.
Alla är här. Baronen, Nobu-san...
...vår älskade Hatsumomo och hennes elegante General.
- Någon mer? - Till och med din vän doktor Krabba.
Tänk om jag dansar dåligt? Tänk om jag skämmer ut mig och ingen vill titta?
Du kommer att vara strålande.
Det är dags.
Sayuri, du minns väl doktorn?
Jag hoppas ni tyckte om mitt framträdande.
Du dansar med sån känsla.
Jag tackar er ödmjukast.
Du verkar återigen ha fångat doktorns intresse.
Jag är djupt tacksam. Om ni har hört något skvaller...
...så hoppas jag att ni följer ert eget råd.
Och vad skulle det vara?
Konsultera fler än en.
Ordföranden, Sayuri uppträdde med sån lidelse, tycker ni inte?
Verkligen.
Mameha, har du bjudit Ordföranden till mitt gods i helgen?
Det är min årliga blomsterfest.
Jag kan inte åka. Jag har beställt tid hos doktorn.
Ska du åtgärda en liten förtretlighet? Eller var det en hemlighet?
Skulle inte Sayuri se förtrollande ut-
- bland blommorna på ert gods?
Ja, mycket vacker. Se till att hon kommer.
Med ett förkläde, förstås. Mr Bekku hjälper säkert till.
Det är en god idé, men Sayuri behövs på teatern.
Jag förväntar mig att hon kommer.
- Nobu! Kommer du på lördag? - För att se på körsbärsträd?
Sånt överlåter jag åt Ordföranden.
Du dansade underbart. Ursäkta mig.
- Om du föredrar att inte åka... - Jag vill gärna åka.
Var då på din vakt varje sekund.
Det finns en orsak till att Hatsumomo vill ha dig där. Jag känner Baronen.
Han är svag för vackra kvinnor.
Och nu är du den mest firade geishan i hela Miyako.
Och den mest åtrådda.
Ursäkta. Ursäkta mig.
Idag avundas till och med körsbärsblommorna henne.
Det är en sak som jag länge har velat säga.
Jag vill gärna...
...tacka för din vänlighet mot Nobu-san.
Nobu kan vara knepig. Så sträng.
Avskyr fester, sake endast i måttliga mängder. Och han föraktar geishor.
Men han... Han tycker om dig.
Eftersom ni beundrar honom, respekterar jag honom mer.
Han skulle aldrig säga något själv. Han är för blygsam.
Vi stred i Manchuriet tillsammans. Det inträffade en explosion.
Han skyddade mig från det värsta.
Som du kan föreställa dig står jag i stor tacksamhetsskuld till honom.
Nobu har lärt mig mycket. Tålamod, till exempel.
Jag, å min sida, har försökt lära honom något. Man måste njuta av livet.
- Det lär oss körsbärsblomman. - Det är därför Nobu tycker om dig.
Vi får inte förvänta oss lycka. Det är inget vi förtjänar.
När livet går bra är det en oväntad gåva. Det kan inte vara för evigt.
Sayuri!
Där är du. Jag har en present åt dig.
Mameha bad mig visa dig min kimonosamling.
Den är mycket aktad. Min farfar och min far samlade också kimonor.
Jag har gett många dyra kimonor till Mameha.
Jag tycker om att ge vackra flickor presenter.
Den är till dig.
Kom. Titta närmare.
Visst är den underbar?
Prova den.
Baronen är alltför vänlig.
Jag ska gärna prova den med Mameha när Baronen återvänder till Miyako.
Vem vet när det blir? Ta på den nu. Var inte blyg.
Var inte orolig. Jag har erfarenhet av att knyta en obi. Och knyta upp den.
Snälla ni! Herr Bekku väntar.
Bekku väntar inte på någon.
Snälla!
Sluta!
Snälla! Sluta nu!
Sayuri... Jag vill bara ta en titt.
Det skadar ingen. Vilken man som helst hade gjort detsamma.
Ett budskap kom med vinden. Så oförsiktig!
- Du har tillintetgjort våra planer. - Jag gjorde ingenting.
Förolämpa mig inte! Jag känner Baronen bättre än så.
- Han gav mig en kimono. - Du sålde dig för en kimono!
- Jag sålde mig inte! - Idag tar jag emot bud för din mizuage.
Vilket pris kan jag begära när alla pekar finger åt dig?!
Han tittade bara på mig.
Du undersöks under mizuageceremonin. Om de bedömer dig vara värdelös...
Jag är inte värdelös!
Hur lång tid tar den här budgivningen?
Förresten, vem vill ha ett plommon som någon har tagit en tugga av?
Vad är det? Tjugo yen? Trettio?
- Det kan inte stämma. - Du medger nog att jag vann vadet.
Sayuri har skrivit historia. Ingen mizuage har sålts dyrare.
Inte ens min.
- 15000 yen. - Otroligt!
Inget av det tillfaller förstås Sayuri - eller dig, Mameha.
Det tillfaller min okiya.
Alla 15000 yen tillfaller den här egendomen.
Jag förstår inte.
Sayuri får ärva pengarna som min adoptivdotter.
- Du understår dig inte! - Jag gör precis som jag vill.
Du lovade att Pumpan skulle få okiyan!
Titta på henne! Fortfarande oskuld och maiko.
- Kan ni inte adoptera oss båda? - Tyst. Jag är inte dum.
Pumpan skulle bara bli Hatsumomos marionett.
Hur länge skulle det dröja innan du slängde ut oss på gatan?
- Jag har skänkt dig mitt liv. - Ja. Din oförskämdhet.
Ditt gräsliga humör.
Vem har betalat för sidenet på din rygg? Riset i din skål?
Tobaken i den där pipan! Vem?!
Överdriv inte. Du har inte ens haft en danna.
- Säg det inte! - Du valde den där oduglingen Koichi.
Han smög in genom ditt fönster vid alla tider på dygnet.
Inte som en geisha. Som en simpel prostituerad.
Förresten börjar du bli gammal.
Men Sayuri? Hon är förutbestämd att bli en legend.
Min kära Okasan...
Vi får väl se...
...eller hur?
Sayuri, ditt rum är för litet. Ta Hatsumomos.
Från och med nu heter du Nitta Sayuri.
- Jag gratulerar er båda. - Gratulerar själv.
Onei-san.
Allt vi ville ha, har du gett oss. Tack.
Får jag fråga vem?
Doktor Krabba.
- Var Nobu besviken? - Han bjöd inte.
Det var emot hans höga principer.
Doktor Krabba tävlade med Baronen. Min Baron.
Vill du veta sanningen?
Han bjöd högst.
Förlåt mig, men jag lät doktor Krabba vinna budgivningen.
- Jag tror du förstår varför. - Jag svär att jag är oskyldig.
Naturligtvis. Ingen man skulle bjuda så mycket för något han redan tagit.
Det var mitt eget fel. Jag skyddade dig inte.
Gläd dig åt den här stunden.
Ikväll brinner alla ljusen i hanamachi för dig.
Min dotter!
Nu är du en fullvärdig geisha.
Vad gör du i mitt rum?
Jag ville gratulera dig.
Var snäll och gå!
Varför då, lilla Chiyo?
Titta vad jag hittade.
Hans initialer, så elegant.
Du har dolt din kärlek länge.
Det är det offer varje geisha måste göra.
Är det inte här du bär den? Nära hjärtat?
Ge mig den!
Mor! Pumpan!
Mor!
Alla kimonor!
Kimono, Sayuri!
Alla kimonor! - Pumpan!
Jag kunde ha varit hon. Nu är jag geisha i det här huset.
Jag kunde ha varit hon. Var vi så annorlunda?
Hon älskade en gång. Hon hoppades en gång.
Det är kanske min egen framtid jag ser.
Tills den verkliga framtiden föll ner från himlen.
Stanna.
- Korin, har du sett Sayuri? - Nej, jag vet inget.
Ordföranden!
De skickar iväg oss, men de säger inte vart.
Osaka, men ni får inte åka. Staden är ett huvudmål.
Hämta era saker!
Nobu och jag försöker hitta säkra tillflyktsorter åt så många som möjligt.
Här.
Arbetsintyg. Sjukvårdsbiträde. En god vän till mig är chefskirurg i Kameoka.
Kan inte Sayuri och jag fara tillsammans?
Oroa dig inte, hon ska få hjälp.
Åk nu!
- Onei-san! - Sayuri! Kom!
Det här är Arima. Han för dig upp bland bergen.
Nobu har en vän där, en kimonoskräddare.
Om ni blir stoppade ska du visa det här.
- Måste jag resa? - Det ligger avsides, du är trygg där.
Och ni då? Ni sa att Osaka var farligt.
Vår fabrik ligger där. Jag har inget val.
Åk nu!
Jag ska framföra ditt tack till Nobu-san.
Ett år utan nyheter.
Förutom nyheter om död, nederlag... skam.
Rykten om städer som försvann i stora rökmoln.
Och så ännu ett år...
... och ännu ett. Tills det gamla livet blir en dröm.
Var jag någonsin en geisha?
Dansade jag någonsin, med en solfjäder i handen?
Vem håller nu en solfjäder? Eller målar sina läppar?
Och så gick ännu ett år. Ingenting.
Ris. Arbete.
Ris. Arbete. Ingenting...
Sayuri!
Sayuri! En man från Osaka frågar efter dig!
Nobu-san!
General Tottori greps och åtalades för krigsförbrytelser.
Baronen förlorade sin förmögenhet och begick självmord.
- Vad hände med okiyan? - Herr Bekku är borta, men de andra...
Moster och Mor?
Oförstörbara, som alltid.
Och Ordföranden?
Så bra som man kan vänta sig.
Det här är allt som återstår av våra fabriker.
Jag beklagar, Nobu-san.
Sayuri...
Vi vill bygga upp fabriken igen, men vi behöver din hjälp.
- Vad kan jag göra? - Någonstans, under de där trasorna...
...är du fortfarande Miyakos främsta geisha?
Om ett träd saknar löv och grenar, är det då fortfarande ett träd?
Utan annat än spillror vid mina fötter, kan jag fortfarande kalla mig affärsman?
Jag borde ha tagit bättre hand om dig.
Ni räddade mitt liv.
Jag står i stor skuld till er.
Ordföranden och jag behöver amerikansk finansiering.
Det finns en man, en viss överste Derricks...
...som har makt att bevilja oss ett kontrakt. Jag visade honom ditt foto.
Han bad att få träffa dig.
Jag har ingen övertalningsförmåga, men om du och några andra geishor-
- än en gång tog på era kimonor och följde med oss-
- så kunde vi visa amerikanerna hur gästvänligt vårt land kan vara.
Jag önskar jag kunde göra det.
- Men det där var länge sen. - Jag tvivlar inte på...
...att du fortfarande kan få hjärtat att smälta på vilken man som helst.
Hur motsträvig han än är.
Jag är inte van vid att böna och be...
...men du ska veta att om du tackar ja...
...vore Ordföranden och jag ytterst tacksamma.
Ordföranden behövde mig.
Men jag var långt ifrån den geisha jag en gång hade varit.
Vår dolda världs hemligheter fanns på vykort till flickvännerna där hemma.
Vilken gatflicka som helst med målat ansikte och sidenkimono-
- kunde kalla sig geisha.
Jag sökte efter den enda som kunde hjälpa mig - Mameha.
Kriget stod skrivet i hennes ansikte.
Allt med henne, inte bara hennes hem, var mindre än innan.
Sayuri, när min stackars Baron fyllde fickorna med stenar-
- var jag desperat. Vad kunde jag göra?
Jag sålde mina kimonor, jag bytte mina jadekammar mot mat.
Det var smärtsamt i början, men nu har jag accepterat det.
Nu försörjer jag mig hyggligt genom att hyra ut rum.
- Jag vill inte jaga efter det förflutna. - Det skulle kanske göra er gott.
- Hur då? - För att påminna om att med en blick...
...kunde ni få en man som Baronen på knä.
Ja... jag behöll faktiskt en kimono.
Baronen gav mig den när han blev min danna.
Tack, Onei-san.
Berätta nu - vad vet vi om hur man underhåller amerikaner?
Chiyo-chan! Är det du?
Jag vet att jag inte har rätt att be dig om några tjänster.
Jag röker bara Chesterfield nu.
Jag har länge velat be dig om ursäkt angående okiyan.
- Vet du vad soldaterna bad mig sjunga? - Du skulle ha fått den.
- Frank Sinatra och Dinah Shore. - Om du kan förlåta mig...
Sayuri, sluta.
Vill du veta sanningen?
Jag skulle hellre äta sand än återvända till det där.
Då är du inte arg på mig?
Oroa dig inte för mig, lilla tjej.
Jag har fler kunder än jag hinner med.
Du verkar så avslappnad med amerikanerna.
De är svin.
Vem är den där översten? Han verkar vara en höjdare.
Han har makt att godkänna amerikansk finansiering åt Nobu och Ordföranden.
Är han beredd att betala oss i amerikanska dollar?
Kontant?
Slösa inte bort min tid. Tror du att jag är en idiot?
Jag vill ha 60 kartonger med Lucky Strike-
- annars gör jag affärer med sergeant MacPhee istället.
Jag var tvungen att än en gång bli en geisha.
Mor hade öppnat okiyan igen, men min puderdosa var tom.
Mitt kol hade förvandlats till stoft.
Men det var min enda chans att få träffa Ordföranden igen.
Skulle han lägga märke till mina nariga händer och mitt slitna siden?
Ser du? Du är dig själv igen.
Världen hade förändrats totalt. Hade han också det?
Och skulle jag till slut finna styrka att berätta vad jag kände?
Se bara på dig, Sayuri. Det är som om kriget aldrig hade hänt.
- Jag är så glad att ni är välbehållen. - Förlåt att jag ber dig om detta.
Nej. Jag kommer aldrig att kunna återgälda er vänlighet.
Jag ville säga att...
Får jag presentera överste Derricks.
Du är ännu vackrare i verkligheten.
- Min kollega, löjtnant Hutchins. - Det är en ära.
Sayuri är ett av de orientaliska mysterier som jag berättade om.
Ett mysterium som ni kanske kan lösa.
- Kan vi? Överste? - Naturligtvis.
Stilla!
Hallå! Vem vill ha whiskey?
Vilket yrväder!
Ordförande, säg att ni inte började festen utan mig!
Får jag presentera Pumpan.
Titta hit! En sekund.
Mina herrar! Varsågoda.
Det var länge sen. Ni har inte förändrats, ni liknar en liten pojke.
Det är jättelikt! Som en elefant!
Bra för honom, men inte för oss.
- Får vi vara med? - Det här får gärna bli en vana.
Hemma är ett bad en snabb dusch på kalla kakelgolv, med en grov tvål.
Här gör ni visst allt till en ritual?
Så förvandlar man en vana till en njutning.
Så talar en geisha.
Om vi blir kompanjoner kanske vi besöker er någon gång.
Jag vill gärna se USA.
Jag vet en rolig lek. Den heter "Sanning och lögn".
Den kan jag. Hemma kallas den "äktenskap".
Nej, jag menar allvar. Lyssna nu noga.
- Sayuri kan reglerna. - Visa mig den kvinna som inte kan dem.
Var och en säger två saker. En är sann, den andra är det inte.
Om du gissar rätt, får lögnaren betala.
- Då lönar det sig att förlora. - Just precis!
Jag börjar. Låt mig se...
En dag i Sapporo, där jag är född...
...fångade en fiskare en talande fisk.
Den andra historien är sann. Och jag har inte ens hört den!
- Hur vet ni det? - Drick nu.
- Om jag drunknar är det ert fel. - Det är din tur.
Jag är ingen match för en geisha. De är experter på falskhet.
Jag är bara expert på en enda sak. Sake!
Sayuri, den sannaste historia du kan.
En gång, när jag var en liten flicka...
...på Sunagawas strandsluttning...
...var en stilig främling vänlig nog att bjuda på en kopp söt is...
Jag tror vi får avbryta leken. Om Pumpan dricker mer sake tuppar hon av.
Den historien är sann.
Jaha... vad säger etikettsreglerna nu?
- Förlåt? - Får jag träffa dig på tu man hand?
Ni får ursäkta, överste, men det är inte vad geishor gör.
Spela inte svårflörtad. Om det handlar om priset kan vi säkert...
Om det fanns ett pris skulle ni aldrig kunna betala det.
Jag såg er viska tillsammans. Ni har kommit överens om något, eller hur?
- Vad lovade ni honom? - Ert sällskap, inget annat.
- Han förväntade sig en hel del. - I så fall hade jag köpt en hora.
- Vad försöker ni säga? - Blotta tanken på dig med honom...
...med någon man över huvud taget... Då skulle du vara död för mig.
Förstår du inte att jag vill ha dig för mig själv? Du har förstört mig.
Innan vi träffades var jag en disciplinerad man.
Jag borde inte ha bett dig komma. Ordföranden var emot det.
Jag skulle ha lyssnat på honom.
Jag måste be er om ursäkt, Nobu-san. Ni skulle aldrig schackra bort mig.
Då har du inte förhandlat med översten?
Förolämpa mig inte igen.
Om han godkänner vårt kontrakt blir jag återigen en förmögen man.
Det finns inget jag önskar mer...
...än att få bli din danna.
- Jag är redan skyldig er för mycket. - Jag accepterar inte ett nej.
Vi är menade för varandra. Du känner det också.
Jag avsåg inte att missleda er.
Sayuri...
Jag tycker inte om när saker visas upp framför mig...
...som jag sen inte kan få.
Jag var dum som ägnade mig åt Nobu-
- när du först presenterade mig för honom.
Du får inte tacka nej till honom.
- Han räddade ditt liv! - Så nu äger han det?
Jag vet hur det är att försöka hanka sig fram utan en danna.
Jag hittar på något, vad som helst.
Ska du hyra ut rum? Tigga ihop varje måltid? Är det så du vill leva?
- Jag vill äga mitt liv! - Nobu har alltid varit god mot dig.
Jag nöjer mig inte med godhet.
Vad mer kan vi förvänta oss, vi geishor?
Du hade känslor för Baronen, eller hur?
Jag tillät mig aldrig det.
- Ljug inte för mig. - Du lär dig med tiden.
Jag vill inte lära mig!
Vi blir inte geishor för att söka lycka för egen del.
Vi blir geishor för att vi inte har något val.
- Pumpan. - Vad är det? Vad har hänt?
- Jag vill be dig om en tjänst. - Varsågod.
Klockan nio ska du ta med dig Nobu till poolen längst ner i trädgården.
Inte en minut tidigare, inte en minut senare. Ja?
Och snälla du, tala inte om för Nobu att jag väntar där.
- Är det en överraskning? - Ja, det är det.
Vänta lite nu!
- Vänta! - Ska vi göra det eller inte?
Ordförande...
Ordförande!
Hur kunde du? Du vet inte vad du har gjort!
Jo, då.
Jag förstår inte... Varför tog du med dig Ordföranden hit?
För att jag vet vad du känner för honom.
För länge sen tog du ifrån mig någonting.
Det enda som jag någonsin har velat ha.
Nu vet du hur det känns?
Hjärtat dör en långsam död.
Det mister varje förhoppning, som löv.
Tills det en dag inte finns några kvar. Inga förhoppningar.
Inget återstår.
Hon målar sitt ansikte för att dölja sitt ansikte.
Hennes ögon är djupa vatten.
En geisha ska inte vilja.
En geisha ska inte känna.
Geishan är en konstnär i en värld av luft.
Hon dansar. Hon sjunger.
Hon underhåller dig. Allt du kan önska.
Allt annat är skuggor.
Allt annat är fördolt.
Sayuri, fort! De ringde från tehuset.
Du ska träffa en mycket viktig kund ikväll.
- Vem? - Det måste vara Nobu. Ja.
Han är snart en av de rikaste männen i Osaka.
Han vill hedra sitt löfte.
Att äntligen bli din danna.
Låt mig.
Det är på tiden. Äntligen ska jag få utdelning på min investering.
Keiko, någon dag har du kanske samma tur.
Ingen geisha kan önska sig något mer.
Visa mig.
Ordförande!
- Var är Nobu-san? - Han kommer inte.
- Har det hänt något? - Han vet vad som hände.
Att förlåta ligger inte för honom.
Ordförande, det som hände på ön...
Du behöver inte förklara.
Men jag har dragit en sån skam över mig själv. Bortom all förlåtelse.
Nej, det är jag som ska be om förlåtelse.
Jag förstår inte.
Kanske, om du hade känt till sanningen...
Sanningen?
För flera år sen... var jag på väg till teatern.
Jag såg en flicka som stod och grät vid Sunogawafloden.
Jag stannade och köpte en kopp söt is till henne.
Visste ni att flickan var jag?
Undrade du aldrig varför Mameha tog dig under sitt beskydd?
Mameha kom till mig tack vare er.
Jag önskar att ni hade sagt det långt tidigare.
Vad kunde jag göra? Jag har Nobu att tacka för mitt liv.
Och därför...
...när jag såg att han kunde bli lycklig med dig, var jag tyst.
Men...
Men det kan jag inte vara längre.
Jag hoppas...
...att det inte är för sent.
Var inte rädd för att se på mig, Chiyo.
Förstår ni inte?
Varje steg jag har tagit...
...sen jag var det där barnet på bron...
...har varit för att komma närmare er.
Man kan inte säga till solen: "Mer sol".
Eller till regnet: "Mindre regn".
För en man kan geishan bara vara en halv hustru.
Vi är skymningens hustrur.
Och ändå... att få uppleva vänlighet efter så mycken ovänlighet...
... att förstå att en liten flicka, med större mod än hon visste...
... skulle få sina böner besvarade...
Kan inte det kallas lycka?
När allt kommer omkring är det här inte en kejsarinnas memoarer.
Inte heller en drottnings. Det är en annan slags memoarer.
EN GEISHAS MEMOARER
Översättning: Anki Blombergsson